Intrebari Interviu UPBizz – Radu Christian

Cum te descrii în câteva cuvinte?

Mă descriu ca fiind o persoană ambițioasă, competitivă și orientată către rezultat. Îmi place să îmi setez obiective care mă scot din zona de confort și să construiesc pe termen lung, chiar și atunci când drumul este dificil sau plin de incertitudine. Nu renunț ușor – din contră, provocările mă motivează.

Cred în disciplină, în asumarea deciziilor și în responsabilitatea față de ceea ce construiesc. Odată ce îmi propun ceva, merg până la capăt, indiferent cât durează procesul. Pentru mine, succesul nu este un sprint, ci un maraton.

În același timp, îmi păstrez simțul umorului și echilibrul. Consider că energia pozitivă și capacitatea de a rămâne lucid în situații tensionate sunt atuuri esențiale în antreprenoriat.

Pe scurt: sunt un om care nu se oprește la prima dificultate și care transformă competiția în motor de evoluție.

Spune-ne câteva lucruri despre perioada studenției. Dacă ai putea (având experiența de acum) ai face ceva diferit ?

Am studiat Facultatea de Inginerie Chimică din cadrul Politehnica București, iar perioada studenției a fost pentru mine o etapă definitorie. A fost o provocare continuă, dar una pe care am îmbrățișat-o cu curiozitate. Chimie m-a fascinat dintotdeauna. Îmi amintesc și acum o vorbă a profesoarei mele din liceu: „Mâncăm, respirăm și suntem chimie.” Acea idee m-a urmărit și m-a făcut să înțeleg cât de profund este acest domeniu în viața noastră.

Chiar dacă nu mi-am dorit niciodată să profesez în domeniul ingineriei chimice, facultatea m-a format dincolo de materie. M-a învățat rigoare, gândire analitică, disciplină și capacitatea de a rezolva probleme complexe — abilități care astăzi mă ajută enorm în business.

Dacă aș putea face ceva diferit, probabil că aș explora mai devreme zona antreprenorială și aplicată, aș testa mai mult, aș experimenta mai mult. Dar cred cu tărie că fiecare etapă are rolul ei. Inclusiv deciziile mai puțin inspirate, eșecurile sau momentele de incertitudine contribuie la construcția noastră.

Privind în urmă, nu aș schimba drumul, pentru că fiecare dificultate m-a ajutat să devin mai clar în alegeri și mai asumat în direcția pe care am construit-o ulterior.

De ce antreprenor și nu salariat?

Pentru mine, alegerea antreprenoriatului nu a fost o respingere a statutului de salariat, ci o alegere a unui mod de viață care mi se potrivește mai bine.

Nu îmi plac limitele impuse de program, de structură sau de un plafon prestabilit al veniturilor și al impactului pe care îl pot avea. Simt nevoia de libertate în decizii, în ritm și în direcția în care construiesc. Antreprenoriatul îți oferă exact acest lucru: libertatea de a crea, dar și responsabilitatea totală pentru ceea ce creezi.

Îmi place riscul calculat. Îmi place presiunea deciziilor care contează. Îmi place ideea că rezultatul depinde direct de viziunea, disciplina și determinarea mea. În antreprenoriat nu există plafon — există doar cât de mult ești dispus să crești.

Desigur, vine la pachet și cu incertitudine, cu momente dificile, cu responsabilitate financiară și emoțională. Dar pentru mine, această dinamică este motivantă, nu descurajantă.

Pe scurt, am ales antreprenoriatul pentru libertate, pentru potențial nelimitat și pentru provocarea continuă de a construi ceva care mă reprezintă.

Cum ai ales idea de afacere?

Ideea nu a apărut peste noapte. A fost mai degrabă rezultatul unei pasiuni cultivate în timp și al unui parcurs asumat.

Încă din copilărie am fost atras de vestimentație. Am crescut într-un mediu în care comerțul cu îmbrăcăminte era prezent – părinții și mai multe rude activau în retail, iar acest lucru m-a expus devreme la dinamica domeniului. Însă pentru mine nu era doar business. Era lifestyle. Era felul în care un om se exprimă fără să spună un cuvânt.

La 25 de ani, acum opt ani, am făcut primul pas concret. Am lucrat timp de opt luni într-un magazin de costume la comandă. A fost perioada în care am înțeles profund ce înseamnă acest segment: relația directă cu clientul, detaliul, personalizarea, rafinamentul, dar și exigența.

Atunci am realizat că mi se potrivește. Nu doar domeniul, ci modelul: construcția unui produs personalizat, creat special pentru fiecare client.

Așa a luat naștere Cesare Su Misura. Împreună cu un partener la fel de pasionat, am decis să construim un brand dedicat bărbaților care înțeleg că imaginea este o formă de poziționare. Creăm articole vestimentare la comandă, personalizate până în cel mai mic detaliu, lucrând cu producători de talie mondială precum Loro Piana sau Vitale Barberis Canonico, și construim garderobe complete — de la costume business și ceremonie, până la ținute smart-casual și accesorii.

Nu am ales doar o idee de afacere. Am ales un domeniu care mă reprezintă. Iar diferența a făcut-o decizia de a construi pe cont propriu, nu doar de a face parte dintr-un sistem deja existent.

Pentru mine, ideea de business s-a născut la intersecția dintre pasiune, experiență practică și curajul de a transforma o oportunitate într-un brand.

Care au fost riscurile asumate la început?

La început, riscurile sunt inevitabile. Când pornești un business, nu îți asumi un singur risc — ți le asumi pe toate.

Pentru mine, cel mai mare risc a fost incertitudinea: dacă piața va valida produsul, dacă oamenii vor înțelege diferența dintre un costum ready-to-wear și unul realizat la comandă, dacă brandul pe care îl construim va reuși să inspire încredere într-un segment premium.

A existat riscul financiar, evident. Investiții inițiale, stocuri, parteneriate, chirii, costuri operaționale — toate fără garanția unui rezultat imediat. A existat și riscul reputațional: într-un domeniu în care detaliul face diferența, o singură greșeală poate cântări mult.

Dar dincolo de aceste aspecte, a existat un risc personal: asumarea totală. Momentul în care nu mai poți da vina pe un sistem, pe un manager sau pe context. Totul depinde de tine.

Cred însă că, atunci când începi, nu trebuie să te blochezi în frica de risc. Trebuie să îl înțelegi, să îl calculezi și să îl accepți. Antreprenoriatul înseamnă să fii conștient că pot exista două variante — să funcționeze sau să nu funcționeze — și să mergi înainte oricum, pentru că ai încredere în viziunea ta.

Pentru mine, riscul nu a fost un obstacol. A fost prețul libertății de a construi ceva propriu.

Ai avut un mentor cu rol definitoriu în ceea ce faci astăzi?

Nu am avut un mentor unic sau o persoană cu un rol definitoriu clar. Parcursul meu a fost construit mai degrabă prin experiență directă, observație și asumare.

Cred că, în timp, fiecare obstacol, fiecare decizie dificilă și fiecare situație neprevăzută a jucat rolul unui mentor. Antreprenoriatul te obligă să înveți rapid, uneori din greșeli, alteori din reușite, dar aproape întotdeauna din realitate, nu din teorie.

Am învățat din interacțiunea cu oamenii, din piață, din feedback-ul clienților și din presiunea constantă de a lua decizii care contează. Toate aceste experiențe m-au maturizat, m-au responsabilizat și m-au ajutat să îmi definesc propriul stil de leadership.

Dacă ar fi să rezum, aș spune că mentorul meu a fost parcursul în sine.

Ce era diferit după primul an de business?

La început am pornit prudent, cu o gamă restrânsă de produse — pantofi și cămăși la comandă, plus câteva accesorii. A fost o perioadă de testare: testam produsul, reacția pieței, disponibilitatea clienților de a investi în personalizare și, mai ales, nivelul de încredere pe care reușeam să îl construim.

După primul an, știam deja un lucru esențial: produsul era validat. Existau clienți care reveneau. Existau recomandări. Exista încredere.

Iar în acel moment, întrebarea nu mai era „Va funcționa?”, ci „Cum scalăm? Cum dezvoltăm? Care este următorul nivel?”.

Am trecut de la faza de supraviețuire și testare la faza de construcție strategică. Am început să extindem gama de produse, să dezvoltăm conceptul de garderobă completă și să consolidăm poziționarea premium a brandului Cesare Su Misura.

Care a fost investiția inițială?

Investiția inițială a fost de aproximativ 10.000 de euro. Nu a fost o sumă foarte mare, dar a fost suficientă pentru a pune bazele business-ului și pentru a testa piața în mod realist.

Am început într-un spațiu stradal mic, cu o vitrină modestă. A fost o alegere strategică — am preferat să pornim controlat, cu costuri atent gestionate, și să creștem organic, în funcție de validarea pieței.

După doi ani am schimbat prima locație, iar după patru ani am reușit să deschidem un spațiu mai mare, unde am putut integra gama completă de produse și să oferim o experiență mult mai coerentă și premium pentru clienți.

Cred că investiția inițială nu este întotdeauna despre mărimea sumei, ci despre claritatea strategiei. Am ales să construim etapizat, să reinvestim constant și să lăsăm business-ul să crească sănătos, nu forțat.

Ce înseamnă un eșec în afaceri?

Pentru mine, eșecul în afaceri nu înseamnă un an slab. Nu înseamnă cifre sub așteptări. Nu înseamnă nici măcar o greșeală majoră sau o decizie neinspirată.

Eșecul real începe în momentul în care te oprești.

În business, vor exista inevitabil perioade dificile. Vor exista decizii greșite, investiții care nu se validează, contexte economice nefavorabile. Toate acestea fac parte din joc. Ele nu definesc un antreprenor — îl formează.

Chiar și un faliment poate fi o lecție extrem de valoroasă, dacă alegi să continui și să construiești din nou, mai matur și mai clar. În schimb, renunțarea definitivă este singura situație în care procesul se încheie.

Cred că regula este simplă: dacă vrei să reușești, nu ai voie să te oprești. Poți să ajustezi strategia, să schimbi direcția, să înveți, să reconstruiești — dar nu să abandonezi.

În antreprenoriat, reziliența cântărește mai mult decât perfecțiunea.

Eșecul nu este opusul succesului. Este parte din el.

Transmite-ne 3 pași/sfaturi pe care le consideri esențiale în demararea unei afaceri.

Cred că demararea unei afaceri începe, înainte de orice, cu alegerea unui domeniu care te reprezintă cu adevărat. Nu este suficient să vezi o oportunitate de piață; este important să existe pasiune și disponibilitatea de a deveni foarte bun în ceea ce faci. Antreprenoriatul presupune perioade dificile, iar fără interes real pentru domeniu, motivația se pierde rapid. De aceea, expertiza trebuie construită și perfecționată constant.

În același timp, este esențial să înțelegi foarte clar cui te adresezi. O afacere solidă nu pornește de la produs, ci de la client. Cu cât înțelegi mai bine profilul, nevoile și comportamentul clientului tău, cu atât vei putea construi o ofertă relevantă și o poziționare corectă în piață.

Nu în ultimul rând, cred că este vital să pornești la drum cu o viziune clară și o strategie bine gândită pentru primii ani, nu doar pentru primele luni. Entuziasmul este important, dar fără direcție și fără o strategie de marketing bine conturată încă de la început, chiar și un produs foarte bun poate rămâne nevăzut. Comunicarea, poziționarea și consecvența fac diferența între o idee bună și un business care crește.

În esență, o afacere sănătoasă se construiește la intersecția dintre pasiune, claritate strategică și înțelegerea profundă a clientului.

Curiozități studenți UPB:

Din punctul tau de vedere, care sunt cele mai importante calități ale unui antreprenor?

Din punctul meu de vedere, cele mai importante calități ale unui antreprenor încep cu curajul. Fără curaj nu iei decizii, nu îți asumi riscuri și nu ieși din zona de confort. Antreprenoriatul presupune incertitudine constantă, iar capacitatea de a acționa chiar și atunci când nu ai toate răspunsurile este esențială.

La fel de importantă este gândirea strategică. Un antreprenor nu trebuie doar să muncească mult, ci să știe în ce direcție merge, să înțeleagă piața, să anticipeze și să construiască pe termen lung. Fără strategie, energia se consumă, dar nu produce creștere reală.

Organizarea este un alt element fundamental. Un business înseamnă procese, oameni, responsabilități, decizii zilnice. Dacă nu există structură și disciplină, lucrurile scapă rapid de sub control.

Pe lângă acestea, cred foarte mult în energia pozitivă și în stăpânirea de sine. Vor exista presiuni, momente tensionate, situații neprevăzute. Calmului și echilibrului le revine rolul de a menține direcția atunci când contextul devine dificil.

Și, poate cea mai importantă calitate dintre toate, este ambiția de a nu renunța. Determinarea de a continua, indiferent de obstacole, face diferența între cei care încearcă și cei care construiesc pe termen lung.

În esență, un antreprenor trebuie să aibă curajul să înceapă, strategia să crească și ambiția să nu se oprească.

Cum a început totul? Cum ti-ai descoperit pasiunea?

În cazul meu, totul a început mult mai devreme decât mi-am dat seama la momentul respectiv. Am crescut într-un mediu în care retailul și comerțul cu vestimentație făceau parte din realitatea zilnică a familiei mele. Hainele nu erau doar produse expuse pe rafturi, ci parte din conversații, alegeri, interacțiuni cu oamenii.

Dintotdeauna mi-au plăcut stilul, detaliile, felul în care o ținută poate schimba atitudinea și încrederea unei persoane. Am fost atras de bun gust, de eleganță și de ideea că imaginea spune o poveste înainte ca omul să vorbească.

La început a fost doar o atracție naturală. În timp, a devenit o pasiune. Iar mai târziu, pasiunea s-a transformat într-o direcție clară. Momentul în care am înțeles că pot transforma această înclinație într-un business a venit firesc — nu a fost o decizie bruscă, ci o asumare a ceea ce simțeam deja de ani de zile.

Astăzi pot spune că fac ceea ce îmi place, iar faptul că pasiunea s-a transformat în profesie face ca fiecare zi să fie mai mult decât muncă — să fie construcție personală și profesională în același timp.

Care a fost cel mai greu lucru în dezvoltarea ta?

Cred că cel mai greu lucru în dezvoltarea mea a fost să înțeleg și să accept că un business vine întotdeauna cu dezavantaje pe măsură ce aduce libertate. Libertatea este incredibilă, dar vine la pachet cu nopți nedormite, presiune constantă, timp sacrificat și momente de tensiune intensă.

Un exemplu clar a fost pandemia din 2020, când a trebuit să fac față incertitudinii și provocărilor neașteptate. La început, aceste momente par copleșitoare, dar, odată ce înveți să le gestionezi, ele devin lecții esențiale. Cu timpul devii imun la presiune, înțelegi că aceste obstacole fac parte din joc și că fără ele nu poți crește cu adevărat sau nu poți deveni mai bun.

Astfel, cred că adevărata provocare nu este doar gestionarea problemelor imediate, ci acceptarea lor ca parte integrantă a procesului de creștere, transformând dificultățile în oportunități de maturizare personală și profesională.

Ce sfat mi-ai putea da pentru a deveni antreprenor?

Sfatul meu pentru cineva care vrea să devină antreprenor ar fi să înceapă, înainte de orice, cu credința în sine și în ideea pe care o are. Antreprenoriatul nu este un stil de viață pentru oricine; este un drum plin de provocări, presiune și incertitudine, iar mindset-ul puternic este esențial. Trebuie să fii pregătit pentru aproape orice, să nu îți fie teamă de obstacole și, mai ales, să nu te dai bătut atunci când lucrurile devin dificile.

În același timp, răbdarea este o virtute vitală. Lucrurile nu se întâmplă întotdeauna atunci când vrem și atunci când ne așteptăm, iar succesul este rezultatul perseverenței și al muncii constante. În antreprenoriat, este esențial să te dedici în fiecare zi perfecționării și creșterii în domeniul tău, să încerci să devii mai bun, puțin câte puțin, zi după zi.

Pe scurt, cred că antreprenoriatul cere combinația dintre curaj, perseverență, răbdare și dorința de a excela constant. Atâta timp cât ai aceste ingrediente și muncești cu seriozitate la ceea ce faci, rezultatele vin, chiar dacă nu întotdeauna când te aștepți.